EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Ingenting som er verdt noe, er smertefritt.
Et kunstverk er bra kun hvis det skapes av nødvendighet,
av trang.
Det kan være en politisk eller personlig trang.
Eller, ideelt sett, begge deler.
Kunst bør være en konfrontasjon, ment for å sjokkere og skremme.
Og Hannah var en kunstner som følte en trang.
Det ble nok slik.
RASSHØL
Hun skremte folk.
Greit.
Hvordan skal disse gjøre det mindre trolig at vi blir ofre for latterliggjøring?
Vi tar patent på ordet.
Vi re-annekterer det.
Det blir som å si: "Vi er rasshøl, så ikke kødd med oss".
Så da blir de på en måte superheltkostymene våre?
Det er en fugl. Det er et fly. Nei, det er Rasshølene, altså oss.
Noe sånt, men ikke si akkurat det.
En trengende sjel må få uttrykke seg.
Taushet løser ingenting.
Men når du har så mye på hjertet...
...forventes det at du forblir taus.
Og det er farlig når du har så mye på hjertet,
men ingen å dele det med.
Kevin? Du glemte maten din, skatt.
- Takk. Jeg kommer straks. - Ja vel.
KJENN
DIN
PLASS
Gurimalla. Morgentreningen tar livet av meg.
Jeg har tenkt å slukne nøyaktig kl 16.30 i dag.
Eller så kan du bli med meg hjem.
Jeg har nok ikke krefter nok...
Til middag? Mor og far vil møte deg.
- Gjør de? - Ja.
Så kult! Jøye meg, så skremmende.
Det er ingen stor greie. Faren min er tilfeldigvis i byen.
Jeg snakker ofte om deg.
Jeg gleder meg! Herlig.
- Sees i tredje. - Ha det.
Pus, vi må snakke om...
Jeg må skaffe meg en ny kjole.
- Det trengs ikke. - Jeg må skifte klær.
- Gi meg en time. Greit? - Ja vel, da.
Hvordan går det på trening?
Du er jo leder for heiagjengen. Hvordan går det med Jess?
Supert. Det går veldig bra.
Kult. Det er fett.
- Ha det. - Ha det.
Hannah måtte ta tilbake makta.
Skal du spørre ham om bildet?
Jeg stoler ikke mer på ham nå.
Stoler du ikke på den sovende engelen?
Hva faen glor du på?
Justin, klarer du å skjerpe deg
til noen stikker innom for å se til deg?
Jeg kommer for sent til skolen.
Ja da, masa. Jeg trenger ingen barnevakt.
Det er bare så jævla kaldt her.
- Feberfrysninger. - Det er feberfrysninger.
Finn et teppe til, da.
- En dusj hjelper nok. - Det er ikke så ille.
Du stinker som føttene til et lik. Ta en dusj, vær så snill.
Jeg er sulten.
Går det an? Du spyr jo opp alt du spiser.
Derfor er jeg sulten.
Ta en dusj.
Leste du dette?
Var det noen i klassen din som Hannah ikke stod i med?
Hva mener du?
Hver dag dukker det opp en ny gutt.
Ikke rart det gikk rykter om henne.
Jeg priser meg lykkelig når du har gjort ditt i morgen.
Da trenger du ikke lenger å ha noe med dette å gjøre.
Akkurat, ja.
Hei.
- Moren din lurer på om du unngår oss. - Unngår? Nei da.
Det er mye som skjer, ikke sant?
Du kan ikke bare spise på rommet.
Jeg har så mye hjemmelekser.
Ta deg en pause i kveld. De viser Vertigo på Crestmont.
Bli med.
Oi, jøss. Jeg...
Står dusjen på?
Ja. Ja, det er...
- Jeg ville la vannet varmes opp først. - Det tar tid med varmtvannsberederen.
- Men det var da voldsomt. - Glem det.
- Kanskje den står innstilt på kaldt. - Forsyn deg med kaffe.
Jeg henter mer. Kino i kveld?
Spennende. Så ja, takk.
Hva faen?
Alt i orden, pappa. Varmtvannsberederen fungerer!
- Søren. Unnskyld. - Demp deg!
Greit.
Kan du gå ut?
Jeg må late som om jeg dusjer, tulling.
Kan du rekke meg sjampoen?
Ungdommene må være velvillige.
Ryan Shaver bør ikke vitne etter den selvgode forklaringen.
Vi må få Hannahs dikt godkjent som bevis,
og det var han som...
...trykket det.
God morgen.
- Jeg er Andy. - Jeg husker deg.
- Blir du med oss inn i dag? - Nei.
Dere skal få prate under fire øyne.
Jeg vil være her ved din side.
Det må jeg. Jeg er lei for at jeg ikke har vært det før.
Det som blir sagt der inne...
Det du får høre. Du aner det bare ikke.
Det får så bli.
HAN GIR SEG ALDRI
Jeg vet ikke. Det er definitivt ikke i gjestehuset.
Hvor er det tatt, da?
Jeg kan spørre en av dem og finne ut...
Nei. Du blir her til du er nykter. For Jessicas skyld.
Jeg viser jo bare bildet til...
Jeg tar det, men takk.
Helvete! Faen.
Hold an...
Er han barnevakten? Hva med Sheri?
Sheri kan ikke skulke to dager på rad. Hun kommer i kveld.
Han vil ikke ha noe med meg å gjøre.
Det stemmer.
Hold kjeft og unngå å gjøre meg forbanna.
Ikke gjør meg forbanna.
Spyr du på skinnjakka mi, gir jeg deg juling.
Flott.
Avrusningsinformasjon fra WebMD og en alternativ plan ligger på pulten.
Unngå å bli oppdaget. Og nå må jeg stikke.
Kos dere. Ikke ta livet av hverandre. Takk.
Ha det.
Slik er det på videregående.
Vi håner alt vi ikke forstår.
Elevene gjorde det mot Hannah.
Og ledelsen?
Lot de seg ikke bekymre over diktets selvmorderiske innhold?
Diktet ble lest høyt i timen til Mrs. Cusick. Det var alt.
Altså ble den anonyme skribentens åpenbare rop om hjelp ignorert.
Og ingen spurte deg hvem som skrev det?
Ingen tok det på alvor.
Det gjør de sjelden.
RASSHØL
Mr. Down?
Bli med til kontoret mitt.
- Vet du hvorfor du ble innkalt? - Jeg har en anelse.
Vil du forklare deg?
Er det dem dette gjelder?
Du tok bildene.
Ja, i fjor.
Hvor kom "beruset ludder" fra?
Det var ikke meg.
Jeg sjekket klasserommet, og du var den siste som skrev ut bilder fra laben.
Noen må ha gjort det mens jeg fremkalte bilder på mørkerommet.
Ja vel.
Vet vi hvem som kan ha gjort dette mot Jessica?
De som knuste fotoapparatet mitt. Fant dere dem?
Noen kødder med Jessica og meg. De som fortjener det, får aldri unngjelde.
- Det kan endre seg. - Det tror jeg når jeg ser det.
Skal ikke du egentlig ha støttetime nå?
Kan ikke fordra dem. Jeg ville bare lytte til båndene igjen.
Alex...
Sist lyttet du opptil flere ganger.
Jeg vet det.
Jeg lytter til kassetten min om og om igjen, for det henger ikke på greip.
Det er noe jeg ikke får med meg.
Vil du...
...snakke om det?
- Gjør vi ikke det nå? - Vi gjør vel det.
Du? Hva holder han der på med?
- Han kritter banen. - Hvilken maskin bruker han?
Jeg vet ikke. En krittmaskin, kanskje?
Jeg må stikke.
Jeg vet ikke om den heter det.
Nei, jeg bare...
- Ikke bli for opphengt. Greit? - Ja da.
Det virker uviktig, til orkanen treffer.
Var det derfor, Alex?
Jeg kan ikke hevde at jeg vet hva andre tenker.
Poesi er slik.
De fleste av oss skriver om mørke og forskrudde ting.
Aktoratet hevder at du var uvitende om at Hannahs verk var et rop om hjelp.
Men du forventer at ledelsen skal konkludere med det?
Er ikke det jobben deres?
Jeg er ikke en lisensiert psykolog
eller lærer.
Ryan, stemmer ikke det at du samarbeidet med Hannah om mange av diktene hennes?
Enkelte av dem, ja.
Drar du kjensel på disse?
Ja. Det er dikt fra Hannahs dagbøker.
Bevisgjenstand F, ærede dommer.
Hjalp du Hannah med dette diktet?
Ja, det gjorde jeg.
Kan du være så snill å lese det høyt?
"Forbuden frukt, så syrlig, så søt..."
"Jeg ble bannlyst fra hagen. Og jeg savner den nok ikke.
Dog hungrer jeg etter mer."
Jeg liker at du har brutt ned oden. Bra.
Noen av metaforene er åpenlyse, men det har en viss universalitet.
Jeg...
Fortsett.
Jeg lurer bare på om ikke du bør grave litt dypere.
Hadde du et dikt til?
- Ja. - Greit.
Det kan virke tåpelig, men regelen om å ha mobilen avslått, er...
Justin Foley?
Du kødder! Er...?
Vent nå litt.
Jøye meg!
- Er han den forbudne frukt? - Nei.
- Vi skriver meldinger. - Jaså?
Og ringer hverandre iblant.
- Siden når? - Jeg vet ikke.
Han bad om unnskyldning samme dag,
og igjen dagen etterpå. Så sluttet jeg å overse ham.
Det føles godt å vite at det ikke endte
- på den måten folk tror. - Hva?
- Du bad meg om å grave dypere. - Ikke i forholdet.
- Han ødela alt for deg. - Jeg vet det.
- Greit, jeg skjønner.
Alle er lystne på ham.
Synes du at Justin er heit?
Så klart. Jeg er verken blind eller kjemisk kastrert.
Du sa, og jeg siterer:
"Han er et eksemplar av arten 'atleticus drittsekkus'".
Det gjør ham heitere.
- Ikke sant? Det er ikke rettferdig. - Det holder.
Rører du ei varm plate, får du en lærepenge.
- Ikke sant? - Jo.
Slett nummeret fra mobilen, og frigjør hjertet ditt fra ham.
Vi bør nok hoppe over mine neste tre dikt.
Hvorfor?
"Først var det smilet.
Det virket så lett for deg å være så lykkelig.
Det smilet skulle jeg aldri ha sett."
Hold opp.
Vet du hvem diktet handler om, Ryan?
- Protest. Rykter. - Avgiver utilgjengelig.
- Jeg tillater det. - Hvem handler det om, Ryan?
Jeg vet ikke.
Kan du lese et dikt til, Ryan?
Helvetes Ryan Shaver.
BAKER MOT EVERGREEN: 5. DAG
Alle elevene som har vitnet hittil, har snodd seg unna.
Ingen andre enn jeg har innrømmet hva de har gjort.
- Ryan er en jævla kødd. - Homofil av verste sort.
Jeg sa det ikke fordi han er homofil.
Det gjorde jeg.
Han er så jævla grunn og pretensiøs, og han kler seg som en homofil.
Typisk homse.
Chad er også homofil, forresten. Han får lov til å si det andre ikke kan.
Skulle du få lyst til å kødde med ham, finnes det en app du kan bruke.
Jeg høyner med tre rektangel.
Vinner jeg, går vi ut.
- Nei. - En liten tur.
Nei. Beklager. Du hørte hva sjefen sjøl sa.
Folk på begge sider av loven leter etter deg.
Når begynte Tony Padilla å frykte loven?
Fy flate.
Du er redd.
Hvorfor?
Brødrene mine og jeg gav en kar juling. Han anmeldte oss noen uker senere.
Andre advarsel. Jeg har en betinget dom.
Blir jeg sett med deg, blir vi hektet.
Tredje gang for meg. Da havner jeg i kasjotten.
Fy søren.
Hva faen skjedde med deg?
- Du må ikke fortelle det. - Nei da.
Det er greit.
Jeg brukte opp det meste av pengene de første par ukene.
Jeg tok inn på motell og sånt.
Oxycontin bidro til å døyve problemene, men...
Slike piller koster, og...
Heroin er billig.
Så nå er jeg her.
Driter på meg på Clay Jensens toalett.
Få på deg skoene.
Ble ikke foreldrene dine sure for i går?
Nei. De ble skuffet.
Skuffet. Det er det aller verste.
De vil ha meg til å gå til gruppeterapi, få snakket ut.
- Du kan betro deg til meg. - Det sa jeg også.
Jeg lover å ikke kysse deg hver eneste gang eller noe slikt.
Akkurat.
Angående det...
Nei da. Altså, vi må ikke...
Vi er ikke nødt til å holde på slik igjen, noensinne.
Greit.
Takk.
Jeg hørte på kassettene.
Clay gav meg dem endelig.
Herregud.
Går det...
- Går det bra med deg? - Ja visst.
Og med deg? Du fortalte aldri om alt som skjedde med Bryce.
I så fall ville jeg tatt del i gruppeterapien.
Ja vel.
Jeg forstår det.
Jeg vet ikke engang alt selv.
- Jeg husker ikke alt. - Ikke jeg heller.
Her er den.
Jeg synes at jeg så en av de krittmaskinene her.
Og det betyr?
Bildene ble tatt her.
Og så?
Det er viktig for saken.
Og?
Og fy søren, jeg fant det.
HANNAH VAR IKKE DEN ENESTE
Vi må finne rommet.
"Fester jeg målskiven på min egen rygg?
Står jeg overfor et liv av lengsel etter det jeg må unngå?"
Nå har du lest tre dikt. Jeg spør igjen:
Hvem handler de om?
Protest. Spørsmålet er besvart.
- Ærede dommer? - Jeg tillater det.
Hvem handler diktene om?
Justin Foley.
Så etter at Justin Foley, ifølge hennes egne ord,
"knuste henne og ødela ryktet hennes",
valgte hun å holde kontakten?
Ja.
- Og hun skrev også dikt om ham? - Ja.
Nærmere et halvt dusin. Nevnte hun depresjoner igjen? Flere rop om hjelp?
Nei.
Ut fra det du vet,
opprettholdt hun personlig kontakt med Justin Foley?
Jeg...
Jeg vet ikke.
Hei.
Du skrev at du skulle være her.
Jeg trodde ikke at du ville stikke innom.
Vel...
Følte du for en kaffe latte?
Tror du at de selger Gatorade her?
Det tviler jeg på.
Jeg har faktisk aldri vært her.
Ikke kameratene dine heller, så det er trygt her.
Det er ikke...
Jeg...
Vi har ikke snakket sammen på lenge.
Jeg tenkte at jeg kanskje ville treffe deg.
Vi treffes på skolen.
Ja, men du vet jo hvordan det er.
Faktisk ikke. Hvordan er det?
Jeg liker det heller ikke.
Så fort du får en merkelapp ved Liberty, må du leve med det.
Merkelappen din er lettere å leve med enn min.
Jeg sa jo unnskyld. Det har jeg gjort i månedsvis.
- Du skrev det. - Vel...
Jeg er lei for det.
Jeg ble litt sen.
- Neimen, hallo. - Hei. Står til?
Vi gjorde oss akkurat ferdig med noe hjemmelekser, så...
- Vi sees på skolen. - Ja visst. Vi snakkes.
Han dukket bare opp.
Jeg bad ikke om det.
Jeg vet det.
- Jeg vet det. La det ligge. - Frigjør deg, Hannah.
Frigjør deg.
Hun skrev om lengsel, kjærlighet og mangel på kjærlighet.
Hvorfor publiserte du dem ikke?
De var ikke bra nok.
Vær ærlig. Du valgte ikke diktet fordi det fortalte sannheten om henne,
men fordi du følte at det ville virke mest sjokkerende.
Nei.
Hun var ikke lykkelig. Hun var svært opprørt og såret.
Hun skrev om Justin og andre gutter fordi hun var ensom.
Det handler ikke om dem, men om hva de representerte.
Hva de gjorde mot henne, hva du gjør...
- Ingen flere spørsmål. Takk. - Får jeg avhøre vitnet på nytt?
Hvorfor tror du at Hannah fortsatte å sende meldinger til Justin?
Justin Foley var en tabbe.
Alle begår tabber.
Særlig når vi føler oss ensomme.
- Vi bør komme oss tilbake. - Nei.
Det er så fint ute. Litt frisk luft,
litt D-vitamin.
- Ja da. - Litt... Litt...
- Å, faen. - Du kødder.
Faen.
- Beklager! - Herregud! Ikke snakk til folk, for faen.
Jeg beklaget til dama i lilla joggedrakt. Det er...
Jeg forstår ikke den hemmelig agent-greia deres.
Forstår du ikke at enkelte helst skulle sett at du aldri kom tilbake?
Jessica vil ha meg tilbake. Det er alt som betyr noe.
Jo da. Ja visst.
- Var det ikke det hun sa? - Clay snakket med henne.
Hun vil ha meg her.
Jeg tror ikke... Det er nok ikke så enkelt.
- Jeg tror... - Hva er det?
Ser den bilen kjent ut?
- Hvem eier den? - Jeg vet ikke.
Men de går på skolen. Du fikk det som du ville. Alle får vite at du er her.
- Jeg er glad for at du kom. - Jeg også.
- Det var mye å ta innover seg. - Det var en bra dag.
Det kan bli langt verre, tro meg.
Jeg tror deg.
Sees i morgen.
Det er fint å se dere sammen igjen.
- Fint for juryen også? - Jeg tenkte ikke på det.
- Det gjør jeg. - Ja vel. Jeg skjønner.
Jeg er bekymret for deg.
Det er lett å falle tilbake til gamle synder,
og stole på noen som har vist seg å være upålitelig.
Ikke vær redd.
Jeg har gått videre.
Mange holder igjen selv når vi bør gi slipp.
- Faen. - Gulvet er ikke det samme.
Ingen sofa.
Pokker.
Det må finnes et styrkerom et sted.
Justin kan hjelpe.
Det tror du vel.
Hva skal det bety?
- Hvordan kan du tilgi ham så lett? - Sa jeg det?
Hva ser jenter i slike som Justin? Hva så du i ham?
Han er et rasshøl. Vennen er en voldtektsmann.
Det visste jeg ikke da.
Du ble advart.
- Av Kat. - Er det min skyld nå?
- Det var ikke det jeg mente. - Hva mente du, da?
Jeg...
Hvorfor faller folk for de som ikke vil dem noe godt?
Hva skal jeg si?
Vi velger ikke hvem vi faller for.
Så klart.
Gjett om.
- Sikker på at det var Justin? - Det ryktes så.
Hvorfor er han med Tony? Skal han vitne?
- Jeg vet da faen. Bryr meg ikke heller. - Hør her.
Dopingprøvene avlegges i morgen.
Hvis det vekker bekymring, kan dere komme til meg.
Hei.
Klar til å stille i retten? Skal jeg bli med?
Det trengs ikke, trener. Men takk.
- Er det derfor han kom tilbake? - Vet ikke. Glem det.
Stikk. Alt er i orden.
Ja, du påstår så.
Alt er visst fikset, men jeg ser det ikke.
Hvorfor i faen bryr det deg?
Du. Oss. Og dopingprøvene.
Alt er ordnet.
Gå og hent den falske urinprøven.
- Blir du med, Zachy? - Ellers takk. Det trengs ikke.
Du sladrer vel ikke?
Tar du meg for en tyster?
Selvsagt ikke. Skulle bare ønske at jeg hadde dine gener.
- Du har da klart deg greit. - Du smigrer meg.
Jeg støtter deg.
- Takk. - Ingen årsak.
Takk, jenter.
Jeg overanalyserer nok, men ikke alle jenter får møte foreldrene.
- Sant nok. Vi sees. - Ha det.
Hei, Jess.
- Du var flink i dag. - Takk.
Synd at vi måtte bryte. Jeg må skifte før middagen hos Bryces foreldre.
- Jeg aner ikke hva jeg skal ha på meg. - Jo da. Du kan gå i hva som helst, Chlöe.
De vil elske deg.
Du, Jess? Vi skal nok finne en type til deg. Bare la meg hjelpe deg.
Jeg mener det. Jeg setter min ære i å finne...
Hør her, Chlöe. Jeg vil ikke ha en jævla kjæreste.
Det siste jeg trenger akkurat nå, er en helvetes type.
Hele tida prøver du å prakke en på meg.
Altså er du like uvitende som jeg trodde.
Jeg prøvde å være Hannahs venn.
Men jeg trengte en venn like mye som henne.
Hei.
Jeg...
Jeg var Hannahs venn, og jeg sviktet henne.
Alt de gjør mot henne, er helt jævlig.
Takk.
Kan jeg...?
Kan jeg spørre om noe angående dagbøkene?
Ja, selvsagt.
Hun nevner et klubbhus i tre ulike dikt.
"Noe endret seg etter klubbhuset.
Jeg så meg selv som en del av eliten, men jeg burde ikke dratt til klubbhuset."
"...jakka med lykkebokstaven."
- Det må vel være Justin? - Det kan det være.
Jeg vet ikke.
Jeg husker ikke noe klubbhus.
Pokker.
Greit. Hva med "inntrengeren"?
Han er også nevnt flere ganger. Ett av diktene omhandler ham.
"Inntrengeren må ikke alltid knuse et vindu.
Det hender at de har nøkkelen."
Vet du hvem det er?
Nei.
Jeg tror det handler om mobbing.
Huset står i brann.
Lungene fylles av røyk.
Inntrengeren er den utgaven av Hannah som alle trodde at de kjente.
Det lyder fornuftig.
Det er jævla nytteløst.
Vi skriver om alskens dritt, men ingenting endrer seg. Jeg gir meg.
Du har en gave. Du får ikke la den gå til spille.
En gave?
- Lett for deg å si. Hva vet vel du? - Jeg vet det.
Gid jeg visste det.
Gid folk slapp å si at jeg er flink eller at de liker meg, men jeg må høre det.
Det er supert. Skriv om det.
Nei.
Nok skriverier om følelser. Kan vi spise dem?
Klart vi kan.
- Vanilje eller peppermynte med sjokolade? - Vanilje er en fallitterklæring.
Hannah var så begavet, men hun så det ikke selv.
Hun skrev av kjærlighet, av en trang.
Jeg ville vise at euforien som oppstår når diktene hylles, føles som kjærlighet.
Jeg stjal diktet.
Det var kun ett dikt.
Men jeg tok feil.
Beklager at jeg ikke kan hjelpe.
Det hender at jeg innbiller meg at svarene står skrevet på disse utrevne sidene.
Å, jeg... Det tror jeg ikke.
De er nok mislykkede forsøk, eller...
Noe hun ikke ville innrømme overfor seg selv engang.
- Hvorfor holdt hun kontakten med Justin? - Av ensomhet.
- Den kan føles intens i vår alder. - Ikke bare i deres alder.
Mest av alt trengte hun kjærlighet. Menneskelig tilknytning.
GRINDR NY MELDING!
Lyst på en venn?
Ja, det har jeg.
Du sluttet vel ikke i heiagjengen fordi Justin er tilbake?
Nyhetene sprer seg raskt her.
Bryr meg ikke.
- At han er her? - Nei.
Vet du hvor han bor?
Han trenger også hjelp, Jess.
Han burde gå på skolen.
Jeg har bare farens adresse i Sacramento.
Synd...
Jeg skal være ærlig, Jess.
Jeg vet hvordan det er å forsøke å utvise styrke
og holde problemene for seg selv.
Men det går ikke i lengden.
Det må ikke være meg.
Men snakk med noen.
Kan jeg i så fall gå?
Justin kjenner ikke faren. Moren er samboer med en narkolanger som heter Seth.
- Liker hun henne? - Moren din?
- Ja. - Ja visst.
Chlöe er ei flott jente. Svært pen.
Ja, og hun er smart. Bedre karakterer enn meg.
Er hun lojal?
Ja.
Det er viktig.
- Godt valg. - Takk, pappa.
Vær så god.
Jøss.
Dere virker meget lykkelige.
Absolutt. Han er alltid så søt mot meg.
- Søt? - Ja.
Godt å vite.
Heiagjengen. Brutal trening.
Jeg forstår.
Hvordan vet du om Justin?
Jessica sa det da vi lånte bilen din i går.
Clay fant ham visst.
- Clay? - Ja.
Vet du hvor han bor eller hvorfor han er tilbake?
Nei, Zach. Det driter jeg virkelig i også.
Hvorfor dreier alt seg om Justin?
Slapp av. Det gjør det ikke.
- Er alt i orden? - Ja.
Jessica og jeg kysset i går.
Mener du det?
Så flott, kamerat.
Er det flott?
Ja, men så fikk hun kalde føtter.
Og nå er det bare... Det føles sært.
Det gir jo mening at hun får panikk.
Ja. Men jeg... Jeg tror at det har noe med Justin å gjøre.
Og vet du hva det sprøeste er?
Da vi kysset, følte jeg ingenting.
- Følelsesmessig? - Nei, der nede.
Jeg var nummen.
Jeg har ikke følt noe etter komaen.
- Har du prøvd med porno? - Selvfølgelig.
Jeg tenkte at det ville føles annerledes.
Ja visst. Men det vil skje før eller siden. Du må bare møte den rette jenta.
- Tror du? - Ja.
Si ifra når du finner din.
Kanskje venninna liker dem radmagre og ødelagte.
Ikke ødelagt for alltid.
Begynn på nytt.
Beklager, Sheri.
Han gikk på kino med faren.
- Han må ha glemt å gi beskjed. - Ja, sikkert.
Jeg er glad for at dere er venner igjen. Dere har jo gjennomgått mye sammen.
Ja, det har vi.
Clay prøver nok fremdeles å tilgi meg.
- Han bad deg jo hit for å lese lekser. - Ja.
Du kan vel bli her? Vent på ham.
Ja visst.
Kan jeg spørre om noe i forbindelse med en sak?
Sett at en gutt og ei jente ofte sender meldinger til hverandre.
Brått slutter de med det. Hva betyr det?
Da var de nok et par, og så tok det slutt.
Og om de aldri var et par?
De har nok bare stått i med hverandre.
Hannah ønsket desperat menneskelig kontakt, og jeg forrådte henne.
Hun endte vel opp med å føle seg enda mer ensom.
Og jeg kjenner følelsen.
Gikk det bra?
Ikke så veldig.
Jeg sa ingenting, hvis du er redd for det.
Det er ikke det. Jeg ville vite hvordan du har det.
Er du alene?
- Vil du slå deg ned med oss? - Oss?
Caleb, møt Ryan. Ryan, dette er Caleb.
- Hyggelig. - Det...
...er et godt grep.
Blir du ikke med?
Jeg var på vei hjem. Fyren kom ikke.
Daten min ble medlem på Grindr i dag. Han er ny, så da...
Glem ham. Bli. Jeg vil høre mer snusk om herr Perfekt.
- Å, så han vet om oss to. - Knapt nok noe.
Du bryr deg neppe om skolesladder.
Hvis det gjelder deg, så.
Kom igjen, Ryan. Jeg mener det. Bli her.
Det Hannah trengte, var en venn. Det var jeg ikke.
I lange tider var ingenting som før.
Hvor lenge jeg sov, hva jeg spiste, klærne jeg gikk i.
Klærne passet meg ikke lenger.
I lyse farger følte jeg meg som en bløff. Svarte klær føltes ikke mørke nok.
Ingenting passet. Alt føltes som en løgn.
Ingenting hjalp. Verken alkohol eller narkotika.
Jeg prøvde ikke all slags narkotika.
Marihuana fikk meg til å gråte og fortape meg i følelsene.
Det eneste som hjalp meg, var dere.
Og jeg er takknemlig for...
Samtalene med dere er det som hjulpet meg å finne den jeg er.
En høylytt, anmassende streber.
Men dere vet at dere glad i meg, og jeg i dere.
Takk.
Det tok sin tid.
Hvordan visste du det?
Om meg.
Jeg gjorde ikke det. Jeg tenkte at hvis ryktene var løgn,
hvilket de var, skulle jeg stille opp.
- Ved å forfølge meg? - Jeg forfølger ikke. Jeg sniker.
- Ja vel. - Og det fungerte, ser jeg?
Ja da.
Ty?
Vennen?
Ty.
Skru ned lyden.
- Hva? - Skru ned lyden.
Unnskyld, hva sa du?
Det er...
...litt av en musikk.
Det er punk.
De høres sinte ut.
Det er de.
Ja vel.
Hva er de så sinte for?
Alt mulig.
- Jeg skjønner. - Ja.
Mr. Barbour ringte. Han som bor lenger oppe i gata.
Han så deg og vennen din, Cyrus, skyte med våpen på eiendommen hans.
Hva? Våpen?
Det var ikke meg. Jeg vet ikke, jeg...
- Gubben er nok sprø. - Nei.
Det var deg. Derfor ringte han meg, ikke politiet.
Mener han... Cyrus' luftgevær?
- Er det det han mener? - Et luftgevær?
Cyrus har en slik liggende. Det er et leketøy.
Det er ikke ekte.
- Det var kanskje det han så. - Ja vel.
Men du vet hva jeg synes om våpen av alle slag.
Ja. Det gjør jeg. Jeg fortalte det til Cyrus.
Vi dro til eiendommen hans for å være forsiktige.
Lånte du musikken av Cyrus?
Og skjorta?
Vi laget dem selv.
De er ganske dristige.
Forhåpentlig sparer du den til et passende publikum, ikke skolen.
Ja da.
Da så.
Vel...
- Ikke sitt oppe for lenge. - Nei da.
- Glad i deg. - God natt.
CAMGIRLS LIVE-CHAT
KLIKK FOR DIREKTE STRØMMING
Hei sann.
Hei.
Noe er galt med webkameraet ditt.
Ja, det er ødelagt...
Hva heter du, kjekken?
Jeg heter Zach.
Hei, Zach.
Hvis jeg ikke ser deg, hvordan vet jeg hvor stor og hard du er?
Jeg kan beskrive det for deg.
Jeg er 1,90 høy.
Muskuløs, for jeg trener mye.
Det høres ut som en heit kropp.
Liker du disse?
Ja, jeg liker dem.
- Ja, det føles bra. - Å ja.
Herregud.
Faen! Helvete.
Hva er galt? Nyter du det ikke?
Nei. Jo da, mener jeg. Jeg...
Nei, jeg nyter det. Det er ikke deg, det er meg.
Jeg har ikke jobb.
Og jeg er ikke...
Jeg er verken høy eller muskuløs.
Jeg er radmager og ser pussig ut, og pikken min er ødelagt.
Ja vel.
Hvor gammel er du, kjære?
Tjuefem.
Du må være 18 eller eldre.
Beklager, gutt.
Beklager. Jeg fikk ikke meldingen.
Hvis du ser bilen, klatrer du gjennom vinduet.
- De er identiske. Jeg trodde den var din. - Min er mindre.
Uansett...
Jeg kom på en unnskyldning for å bruke badet,
slik at Tony kunne dra. Justin har sovet siden.
Han ble i alle fall ikke oppdaget.
Nå som du nevner det...
Skulle du fortelle at du ble sett?
Skulle du fortelle om Jess?
Jeg snakket med Tony.
- Vil hun ikke ha meg her? - Det er komplisert.
- Du løy. - Nei, jeg... Det er sant.
Jessica er bare ikke klar over det ennå.
Hun ombestemmer seg. Bli nykter, så forstår hun det.
Drit i det.
Jeg kaster bort tida.
Hun har postkortet.
Det var slik vi fant deg.
Hun tok vare på det, Justin.
"Jeg vil alltid elske deg, Nancy. Sid"
Hvorfor?
Jeg elsket henne.
Bli, da.
Hvorfor skrev Hannah diktene?
Hun ville ha kontakt. Hun lengtet etter å bli hørt, knytte bånd.
Folk tok den livlinjen og fordreide den.
Hei, jenta mi.
- Går det bra? - Ja.
Jeg...
Jeg vil prøve å sove her i natt.
Vil du?
- Så flott. - Det går nok fint.
Skal jeg bre over deg, eller er det tåpelig?
Tåpelig.
De fratok henne historien.
Hun ville ta den tilbake.
- Hvem er du? - Kevin Porter.
Jeg er rådgiver ved Liberty videregående. Jeg leter etter sønnen din.
Hva kan jeg si? Han stakk av.
Vil du ikke vite om han har det bra eller om han lever?
Han kan skjøtte seg selv. Det har han alltid.
Han er 17 år gammel.
Hvem i helvete er du?
Jeg er Justins skolerådgiver, Kevin Porter. Og du er...?
Pøbelen knabbet tusen dollar fra meg.
Skal du betale meg tilbake?
Det er ikke derfor jeg er her.
Da foreslår jeg at du kommer deg til helvete bort.
Hør på meg. Justin trenger et hjem.
Han hadde et hjem, han kødda det til. Mer er det ikke å si.
- Adjø. - Vennligst trekk deg tilbake.
- Hva om jeg ikke gjør det? - La være.
Må jeg sitte igjen?
Kom igjen!
Til slutt ble historien deres så høylytt at den var alt hun hørte.
Hun begynte å tro på den og glemte hvem hun egentlig var.
Faen.
Det er lett å la det skje, å miste deg selv av syne.
Å tro at ingen andre kan kjenne deg.
Eller elske deg.
Og at du er den eneste som vet hvordan det føles.
Du forteller deg selv at alt blir bedre.
Det blir det ikke.
Ved behov for å finne krisehjelp
gå til 13ReasonsWhy.info.
Tekst: Marianne Heggernes